Виконуючи бойове завдання на початку листопада в Запорізькій області загинув срібний призер чемпіонату Європи з греплінгу, організатор турніру ім. М.І. Янки, волонтер борець Дмитро Шпак. Друзі та знайомі згадують борця, як світлу та справедливу людину, а на змаганнях він завжди йшов до кінця, незважаючи на всі труднощі та травми. Його позивний «Добрий» якнайкраще описує борця з Сумщини.
![](https://uwcf.com.ua/wp-content/uploads/2022/12/1baff86721d2d1b4df8c697d66729154-1-485x1024.jpg)
Вдома на Дмитра чекали дружина Інна та двоє дітей.
Завдяки спільним зусиллям партнерів та небайдужих людей Благодійному фонду розвитку спортивної боротьби вдалося зібрати сто тисяч гривень для родини загиблого героя.
Війна триває, російські загарбники несуть смерть та руйнування на нашу землю. Тому ми продовжуємо невпинно працювати щоб забезпечувати наших військових на передовій, допомагати тим спортсменам та їх родинам, які потребують підтримки, та відновлювати те що було пошкоджено. Долучайтесь до збору коштів на основні потреби армії та вітчизняних спортсменів на сторінці Фонду. Тримаймо стрій та працюємо на ПЕРЕМОГУ!
Довідка: Дмитро Шпак досяг неабияких результатів та виборов чимало перемог на килимі. Майстер спорту України з греко-римської боротьби, срібний призер чемпіонату Європи з панкратіону 2011 року, чемпіон України з гирьового спорту у категорії «Любитель». Це лише кілька з тих досягнень, про які відомо. Але характерно те, що він думав не про себе – а про майбутнє, і головне – про дітей. Маючи двох своїх, він не забував попіклуватися про те, щоб путивльські діти прийшли до спорту. Він бачив у путивльських дітях неабиякий потенціал і усі зусилля докладав, щоб залучити їх до греко-римської боротьби. І у пам’ять свого видатного тренера М.І. Янки займався організацією турніру з греко-римської боротьби на його честь. Опікувався путивльськими юними борцями та знаходив можливість зробити найкращі призи для переможців.
А з початком війни Дмитро пішов до лав Збройних Сил України. І крім того, не забував підтримувати – не лише морально – людей з Путивльщини, був волонтером та мав активну життєву позицію. Не раз і не два він передавав для путивльських волонтерських організацій необхідні речі для правоохоронців та військових. На превеликий жаль, небо забирає собі хоробрих, добрих, виняткових людей – найкращих. Вони зробили по максимуму, боролись, виборюючи нашу свободу та мирне життя для дітей, віддаючи найдорожче – власне життя.